Vi har tre alternativ: Catalina som innebär en båtresa en av oss gillar-
-Yosemite som ligger långt härifrån, eller Palm Springs, vilket...
-Lyssnar du? -Titta inte.
Vänd dig om! Den där mannen stirrar på mig.
-Söker du en ny samtalspartner? -Det var ohyfsat, men jag mår bra.
-Vad var det du sa? -Som du vill...
Vad gör du?
George?
Jag ville inte störa. Du är uppenbarligen här i affärer.
Va? Nej, inte alls.
Trudy och jag ska skilja oss. Jag har bytt till vårt västkustkontor.
-George Payton. Bonnie, min mäklare. -Kan du inte sluta presentera mig så?
Varför det? - Vi säger så här: Min flickvän, din mäklare.
-Trevligt att träffas. -Vad gör du i förkylningslösa L.A.?
-George jobbar för Vicks. -Jag har faktiskt slutat.
Sitt, du. -Jag jobbar för Burger Chef nu.
Man kan inte vara i burgarbranschen utan Disneyland.
-När hände det? -Precis efter Toms hjärtattack.
-Jag tänkte på dig. -Vilken Tom?
-Tom Vogel. -Fick han en hjärtattack?
-Vem är det? -Min svärfar.
-Det visste jag inte. -Han mår bra.
-Vem visste att han hade ett hjärta? -Ja, precis.
Vi ska ompröva McCann. Det vore kul att jobba ihop utan Tom i vägen.
Det skulle ta knäcken på honom.
Vill du göra oss sällskap?
Vad sägs om att jag slår en signal när jag är tillbaka på kontoret?
-Självklart. -Ha en fin kväll.
Jag älskar att se på när du jobbar. Det där var skickligt.
Såna samtal inträffar hela tiden. Det betyder ingenting.
...behöver inte leta efter samtalsöppningar...
...och kreativa avdelningen får korrekta data.
Några frågor?
-Var ska vi jobba? -Ni har kontor allihop.
Lloyd från LeaseTech informerade om maskinens utrymmeskrav.
Då insåg vi att vi borde låta varje klient som kommer hit få veta-
-att den här byrån har gått in i framtiden.
Vi ska försöka sköta byggande och installation så smidigt som möjligt.
-Men undvik området i görligaste mån. -Och bär skor.
Tack ska ni ha.
Har ni saker i kreativas samlingsrum bör de avlägsnas omedelbart.
Allt som finns kvar vid tolv åker i soporna.
-De kör ner oss i underjorden. -Lou kämpade knappast emot.
Han förstår inte det kreativa.
Lita på mig. Ni lär använda datorn mer än ni använder er samlingsplats.
Hörde han mig?
-Varför var du sen? -Det var jag inte. Jag fick inget pm.
Vi ska få en dator. Den gör magiska saker-
-som att få Harry att verka viktig. Beslutet föregick din återkomst.
Om du ogillar det får du prata med Cutler.
Är det för tidigt att fira våra tekniska framsteg?
-Det vore nog värre än en försening. -Sant, bra tänkt.
Kanske sen, utanför skolans område.
Harry Crane sket och vi blev bortspolade.
Ginsberg, tror inte du på reklam? Datorn är som Mona Lisa.
Folk betalar inträde till Louvren bara för att gå förbi den där grejen.
Det var ju det här som var unikt med stället...
-Jag vill ha soffan. -Den får inte plats på vårt kontor.
-Vi kan byta mot den på Lanes kontor. -Du menar Dons kontor?
Don, kan du ta andra änden?
Okej...
Du måste sänka din sida lite. Jag får ingen jämvikt.
Lite åt höger. Mitt höger.
För helvete, Ginsberg! Den är för stor.
Jag vill prova, Stan! Den andra är full av fisar.
Du får klara dig själv.
Låt mig formulera mig så att bild- avdelningen fattar: De raderar oss!
Men de kan inte radera ut den här soffan!
Förutom vårt tidigare fruktbara samarbete-
-imponerades George av vår närvaro på västkusten.
Kan det bli en konflikt med H. Salt Fish & Chips?
H. Salt ser sig som en specialiserad restaurang och inte som snabbmat.
-Skojar de? -Pete, vad sa din vän på Burger Chef?
De ska öppna sin tusende restaurang. De finns nu i 45 delstater.
George vet vilka han tävlar mot och gillar att vi förstår licens-företag.
Ted, du är kungen av fish & chips, men jag vill inte att du styr därifrån.
-Vi kallar hem dig. -Ledsen, Jim. Jag ska ingenstans.
-Vi sätter Peggy på det. -Det här är rikstäckande.
-Nästan tre miljoner i intäkter. -Det handlar om kök.
Om renlighet och hemmafruar. De kommer att vilja ha en kvinna.
-Lou? -Jag tycker att Peggy är rätt val.
Då är vi överens om att klienten lär vilja ha en kvinnas åsikt.
-Men är Don inte ens med på listan? -Jag tänkte detsamma.
Han satt i grottan i tre veckor och har inte slagit ner nån annan apa än.
Det lovar onekligen gott... - Lou?
-Don är en värdefull begåvning. -Han borde redan ha satts i arbete.
-Absolut. -Bra jobbat.
Som jag alltid har sagt: Den här branschen handlar om relationer.
-Dee, vi är klara. -Det där lär inte Bob Benson få.
Är vi klara här?
-Var vi inte överens angående Don? -Det finns inget att vara rädd för.
-Han är ändå en lysande copywriter. -Han kommer att implodera.
Det finns en överhängande risk.
Men å andra sidan kan du få ut några bra saker av det.
Halloj, grabben! Kom här.
-Vad är det frågan om? -Vi leker kurragömma.
Hörde du, Caroline? Nån jagar storvilt.
-Och nån letar efter dig. -Är mamma här?
-Nej, pappa och mormor. -De är därinne.
-Ellery och jag ska "gå och leka". -Vi ses sen.
Mona. Brooks. Vilken trevlig överraskning.
-Margaret har rymt. -Vart då, till Bergdorfs?
Jag skojar inte. Hon åkte norrut med nån sorts religiös sekt.
-Det är ett kollektiv. -Vad hände?
-Han vägrar säga nåt. -Varför måste du veta?
Hon vaknade tydligen en morgon och hoppade in i en bil med några hippier.
-Det har bara gått några dagar. -Tio. Du borde åka och hämta henne.
Jag berättade det bara för att jag behöver en barnvakt.
-Om du inte vill så slipper du. -Du är upprörd och tänker inte klart.
Vi kan inte hjälpa till om du inte berättar.
Hon har inte varit sig själv på sistone, så vi gick på äktenskapsrådgivning.
-Du skojar? -Hon ville det och hon behövde prata.
-Det är alltid ett misstag. -Roger!
Brooks, jag har inget emot att passa mitt barnbarn-
-men det låter som om du misslyckades. En far har större makt.
Vad håller du på med? Låt mannen vara man.
Tack för det, sir. Jag ska säga hej då.
-Jag säger att vi ska på semester. -Bra idé.
-Vad var det för värdelöst säljsnack? -Jag håller med honom.
Hon är skvatt galen och har, vad jag förstår, rymt iväg-
-med mer än en älskare. Bara en annan person skulle göra så.
-Hur kan det här vara mitt fel? -Hon är vrång och egoistisk.
-Jag förstår att du är upprörd. -Jag är fruktansvärt orolig.
Det ordnar sig.
Det var en varieté, och datorn programmerade varieténumren.
Det var mycket psykedelisk konst, men de hade nog aldrig sett en IBM 360.
-Jag kanske borde köpa en tv. -Det lades ner efter elva minuter.
-Tim Conway försöker dö hela tiden. -Troligen för att slippa kontraktet.
-Don Draper, Lloyd Hawley. -Jag såg dig vid presentationen.
-Och vad pysslar du med, Don? -Don är delägare och kreativ chef.
-Jag trodde Lou var kreativ chef. -Vi har två.
Vi har tre. Vi har Ted också.
-Det måste gå bra för er nu. -Vi får se.
Vi både säljer och tävlar mot IBM:s produkter.
Vem vinner? Vem ersätter flest människor?
Jag ber om ursäkt för er arbetsplats. Det var inte min idé.
Ledsen för lunchrummet. Det var inte symboliskt menat.
Nej, det är rätt bokstavligt.
Vi ses sen, Lloyd. Vissa av oss måste jobba.
Det är därför jag övervakar installationerna. Alltid är det nåt.
-Ingen fara, det var gammalt groll. -Mina erfarenheter säger mig...
...att maskinerna kan bli en metafor för allt folk grubblar på.
-För att de är rädda för datorer? -Ja.
Maskinen skrämmer folk trots att den är byggd av folk.
-Så folk är inte skrämmande? -Det är mer av en kosmisk störning.
Den skrämmer eftersom den innehåller en obegränsad mängd information.
Det känns hotfullt eftersom den mänskliga existensen är begränsad.
Men visst är det gudalikt att bemästra det obegränsade?
IBM 360 kan räkna fler stjärnor på en dag än vad vi kan på en livstid.
Vem räknade stjärnor och tänkte på en siffra?
Han tänkte nog på att resa till månen.
Trevligt att träffas, Lloyd. Jag borde återvända in.
-Du ville träffa mig. -Stäng dörren.
Vilken utsikt, inte sant?
Jag ser mig gärna som en ledare. Det innebär tillrättavisningar.
Men det innebär även att man måste balansera det med uppmuntran.
-Vad bör jag förbereda mig på? -Jag skulle också ha anställt dig.
Och jag skulle ha gett dig en lön som anstår din långa anställningstid.
Jag ger dig hundra dollar mer i veckan.
Jag skriver det på en lapp eftersom jag har upptäckt att muntliga avtal...
...är värdelösa här.
Det uppskattar jag.
-Väldigt mycket. -Du får även ett uppdrag.
-Du får ansvara för Burger Chef. -Menar du allvar?
Frigör tid för alla du vill ha med. Samt för Don.
-Don Draper? -Jajamän.
-Tack så mycket, Lou. -Kör hårt.
-Har du berättat för Don? -Det är du som bestämmer, raring.
-Är han inne? -Han går aldrig därifrån.
Marsha, kan du kalla Don och Mathis till mitt kontor?
Absolut.
Kom in.
Snälla, ät inte det där. Du är ju i så fin form.
-Var det nåt annat? -Ms Olson vill träffa er.
-Skicka in henne. -Nej, jag ska skicka in dig.
Okej.
-Ville du nåt? -Får jag bjuda på nåt?
Det var en lång promenad, men nej.
Jag har väldigt goda nyheter. Jag hoppas att du också ser det så.
Har ni hört ryktet? Pete har fixat en presentation för Burger Chef.
Rikstäckande snabbmat. De kör en ny reklamfilm varje månad.
Ja, men vi måste vinna först. Därför vill jag ha er i mitt team.
-Grattis. -Och grattis till er.
-Hur lång tid har vi på oss? -Jag vet inte, men jag vill börja nu.
-25 utkast sätter bollen i rullning. -Jag kör igång genast.
Var. Femtio sammanlagt för er båda.
-Hur lyder strategin? -Lou tar idéerna först.
-Sen smyger han sig på strategin. -Du vänjer dig.
Det var väl allt.
-Tack för att du tänkte på mig. -Jag ser fram emot dina jobb.
På måndag.
-Hur var helgen? -Ensam. Hur var din?
Det skulle du bra gärna vilja veta.
Förlåt. Du har ett möte med ms Olson-
-och Burger Chef-researchen har kommit.
-Är han inne? -Ja.
Bra.
-Så bra. -Det var jag som letade efter dig.
-Jag behöver kaffe. Jag sov inget. -Mona ringde.
Jag skulle läsa upp det här för dig.
"Hör du, ditt snille. Brooks sitter i fängelse i Kingston."
Hädanefter ska du inte lyssna på henne, utan på mig.
Och jag gillar att man får extra spagetti vad man än beställer.
-Även om man beställer spagetti. -På Burger Chef?
Nej, på Vito's.
Jag kan hämta honom.
Kom in.
-Det är dags för mötet. -Jag kan inte.
-Jaså? Ska jag lämna in dina utkast? -Nej.
Okej.
-Han kommer inte. -Va?
-Det var så han sa. -Säger du det?
Han är väl inte klar. Vi fick ju nyss researchen.
Jag skulle gärna vilja snygga till de här också. Om nu Don får mer tid...
Här är en bättre idé: Vi flyttar mötet till slutet av dagen-
-så kan du ge mig det du har nu plus 25 till.
-Det blir ju 50. -Men nu har du researchen.
-Hör du... -Inget funkar.
Lugna dig. Det får inte bli nån tvålopera så fort vi kommer fram.
Jag är orolig, men du är arg. Tappa inte humöret.
-Hur mycket kontanter har du? -Stoppa ner handen och känn efter.
-Borgen kostar 180. -Låt Brooks sitta en dag till.
-Han är bara i vägen. -Vi tar honom på tillbakavägen.
Han är en klant. Annars hade hon inte lämnat honom.
Hon sa att hon aldrig tänkte åka därifrån och att de kunde bo där.
-Vad skulle han ha gjort? -Spöat hippierna.
-Inte några bondlurkar på en bar. -Det är mitt fel.
Jag lät henne alltid slippa undan. Hon skulle bara hitta en make.
-Inte ens det lyckades hon med. -Du gillade honom.
Jag tyckte att han dög för stunden. Hon borde ha väntat, som jag.
Du väntade bara för att jag inte var tillgänglig.
Och se hur det slutade. Självklart tänkte hon så.
-"Blir det svårt så hittar jag en ny." -Så är det väl inte?
Gud, jag hoppas att hon inte knarkar. Men de stannar oftast i stan...
-Hur vet du det? -"Life".
Det är nog en annan man, som har droger.
Vi är inte så dåliga förebilder. Vilken psykiater ska Ellery gå till-
-och berätta om helgen då pappa satt i fängelse och mamma i ett kollektiv?
Du kan säkert rekommendera nån.
Jag har inte träffat henne på ett tag. Senast var hon så grym och lugn.
-Hon har varit konstig på sistone. -Och lite filosofisk?
Ja.
Jag som trodde att hon äntligen blivit lycklig.
Kom in.
Ursäkta att jag stör. Har du eld? Min gav upp.
Teknikens våndor. Det är 1969 och du är oförmögen att göra upp eld.
Den mänskliga faktorn. Jag glömde fylla på den.
-Du är ensam här. Det är lunchdags. -Jag är inte hungrig.
-Du har väl för mycket att göra. -Jag gör ingenting.
Jag vill inte tränga mig på, men om du har tid...
Jag har en reklamfråga.
-Varsågod. -Reklam...
-Funkar det? -På vissa.
-En bra produkt hjälper. -Jag ska berätta hur bra den är.
Vi var bara tre gamla vänner. Ett halvår senare har vi 19 anställda-
-samt tre nya konkurrenter.
Första frågan: På vilket sätt är det ni säljer unikt?
IBM-leasingkontrakt är korta och dyra eftersom de kommer med nya modeller.
-Vi gör inte så. -Blir inte era föråldrade?
Det blir allihop så småningom. Frågan är hur lång tid det tar.
IBM bryr sig inte eftersom de bara säljer nya maskiner.
Det är nu jag brukar fråga hur du hamnade i branschen.
-Jag jobbade på IBM några år... -Jag visste det.
Jag såg att de har en jättebra produkt, men de litar inte på den.
Jag har jobbat med de här maskinerna och vet hur slitstarka de är.
Du tror att de håller längre än vad IBM tror?
Problemet är att det finns andra som också gör det.
Men de har inte dig, och de gör inte reklam.
Snyggt...
-Hur är IBM? -Där är du ju! Skulle vi inte luncha?
Tack för elden. Trevligt att snacka med dig.
Du skulle ge mig ett namn på en bra hålkortsleverantör.
-När är Roger tillbaka från lunchen? -Han har gått för dagen.
-Har du ett ögonblick, Bert? -Naturligtvis.
LeaseTech, företaget vi leasar datorn ifrån, är en oskuld.
Vi borde förbereda en presentation medan han är kvar här.
-Nya affärer? -Hela branschen växer exponentiellt.
-Har du glömt reglerna? -Berätta för nån, då.
Äpplet bara hänger där.
Du har fullständigt missförstått det som gick fel här.
Ska jag jobba som vaktmästare? Ska jag vissla medan jag jobbar?
Du väntade dig en kreativ kris och att vi skulle kalla in dig.
Faktum är att vi har klarat oss fint.
-Varför är jag då här? -Ja, varför är du här?
-För att jag startade den här byrån! -Med en död man, vars kontor du har.
-Jag glömde nåt därinne. -När då?
Tack, Caroline. Jag hittade det.
Vad håller du på med?
Vill ni köpa sylt? Ståndet är en bit bort.
-Nej, vi söker Margaret Sterling. -Hargrove. Margaret Hargrove.
Jag vet vem ni menar. - Marigold?
-Varken hon eller vi vill ha bråk. -Inte vi heller.
De här två letar efter dig. Känner du dem?
Det är klart jag gör. Det är min mamma och pappa.
-Mamma, du är jättefin. -Sluta.
Jag vet varför ni kom hit och vill bara välkomna er.
Margaret, raring...
Kan du skicka bort vakthundarna? Jag vill ha ett privat samtal.
Jag ser att kemtvätten är klar, men kan ni ta den om en timme?
-Det finns femtio dollar att hämta. -Ingen fara, de är mina föräldrar.
Kan jag åtminstone få visa er runt?
Innan ni börjar orera om nåt ni inte förstår...
Jag vet inte vad som hände mellan dig och Brooks, men din son saknar dig.
Brooks och jag har aldrig haft det bättre.
Och...
Jag saknar Ellery jättemycket. Jag tänker på honom hela tiden.
Men han blir inte lycklig om inte jag är lycklig.
Jag visste inte hur allvarligt det var, men jag kan hjälpa dig med allt.
Hon vill inte ha pengar. - Margaret, lyssna på mig.
Raring, de här personerna är vilsna, tar droger och har könssjukdomar.
-Det är inget för dig. -Du känner dem inte.
Och jag är trött på att acceptera hur samhället definierar mig.
Jag tillber inte det längre.
Älskling, jag förstår. Att vara en ung mor kan vara överväldigande.
Även med hjälp. Man sitter med sitt barn på kvällen och är utmattad-
-utan att ens veta vad man har gjort. Och allt man gör känns fel.
Det är svårt att acceptera, men så är det.
Jag beklagar att du inte hade nåt att leva för.
-Jag hade dig och jag var tacksam. -Jag är också tacksam.
Jag behöver inte låsa in mig på toa med en flaska gin varje dag.
-Jag borde ge dig en örfil! -Varför tar du dig ton?
Förlåt, pappa. Jag säger sanningen, men hon vill inte höra den.
Nu åker vi.
-Jag fick inte ens prata. -Det tjänar ingenting till!
-Hon har ju inget att hjärntvätta. -Du kan inte omvända henne så tvärt.
Vill du dinera med klienten? Varsågod!
Det finns en fyraåring på Manhattan som gråter sig till sömns.
Jag ber bondlurken om skjuts till tåget.
Marigold! Har du lust att visa mig runt?
Hej, det är Don. Jag fick tag på dig.
Jag visste inte var du var. Du är ju här och där och överallt.
Nej, jag är inte packad. Jag är på kontoret.
Ska vi dra till Shea?
Vi går och kollar på en match. Är det nån match idag?
Det där borde du inte ha sagt, för nu ska vi definitivt dit.
Okej, ditt ord är min lag. Jag ska inte röra mig ur fläcken.
Får jag lägga på luren?
När du är klar med den där borde en av oss leta efter ved.
När han är klar med den där hittar han inte ens röven med båda händerna.
Clay, vad sägs om att byta jobb?
Hämta ved om du vill. Det finns ingen hierarki.
-Tro mig, det finns det alltid. -Vi gör allt i samförstånd här.
Kommer inte alla överens så tänker vi ut nåt annat.
-Alla gör det de vill. -Så bra.
Jag har inte känt mig så förenad med naturen sen jag låg i flottan.
Varsågod, gräset är rena dynamiten.
Nu fattar jag varför vi äter så tidigt.
Nej, det är för att vi följer jordens cykler. Det blir snart mörkt.
Elektricitet och sånt skapar bara problem.
-Men ni har ju en bil. -Jo...
Den har varit uppe för diskussion.
-Blir det inte kallt här? -Då tänder vi en lägereld.
Och det finns andra sätt att hålla sig varm.
Ingen fara, raring. Han väntar mig.
-Freddy, vilken trevlig överraskning. -Du ringde ju mig.
Jajamän. Det är nån jag vill att du hälsar på.
Jag vill att du möter "The Mets"!
Möt The Mets! Kliv fram och hälsa på The Mets.
Lysande idé. Kan du gå?
-Hej igen. -Meredith, vi slutar för dagen.
-Helt slut... -Okej, ha så kul.
Vart ska du?
-Don, jag hörde dig inte. -Nej, jag hörde inte dig.
Kom nu, Don. Vi missar matchen.
Du pratar som en vän, men det är du inte.
-Förlåt, nu förstår jag inte. -Jag vet vad du heter.
-Jag heter Lloyd. Det sa jag ju. -Nej, du har många namn.
Jag vet vem du är.
-Don, kom nu. -Lyssna på din vän.
Du behöver ingen kampanj.
Du har haft den bästa kampanjen ända sen tidernas begynnelse.
Skärp dig.
Freddy?
-Vi slutar tidigare. -Okej.
Basebollmatch.
Jag ville bara se att du fått pm:et. Din löneförhöjning godkändes.
Va?
Just det... Tack. Det här kontoret är toppen.
-Alla kan kika in på vägen ut. -Ingen fara, det ska inte upprepas.
Joan!
Förlåt. Jag har bara en dålig dag.
-Jag har exakt två minuter. -Det tar inte så länge.
Du känner redan till problemet.
Burger Chef är stort, men de litar på dig.
De ville inte ge mig Burger Chef. De ville ge mig Don.
-Vad pratar du om? -Har du inte hört? Lou gav mig Don.
-Skål för fegheten. -Min eller deras?
Han är sen med jobbet men går på baseboll.
Han vet att jag inte kan göra nåt.
Har du pratat med Lou? Du vet inte det här, men Don fick vissa regler.
-Bryter han mot dem? -Jag vet inte.
De slängde det bara i knät på mig-
-i hopp om att en av oss ska misslyckas.
Jag vet inte om det får dig att må bättre-
-men jag tror inte att de tänkte igenom det över huvud taget.
Jag fattar inte att min lilla "prinsessan på ärten" sover så här.
Du ville aldrig ens campa.
Jag tyckte att det var ensamt på landet.
Nu inser jag att det är i stan som det är ensamt. Titta bara...
Det är vackert.
-Tror du att vi kan skicka dit nån? -Med all hjärnkapacitet ni har här?
Jag är övertygad om att ni kan få upp nån på taket.
Jag skulle vilja åka till månen.
Om ni kan göra undantag för en lastbil kan ni säkert skaffa en raket också.
-Skulle inte du vilja åka? -Självklart.
-Alla småpojkar vill bli astronauter. -Såna fanns inte när du var liten.
Jules Verne. "Från jorden till månen".
Du läste den för mig. De sköt med en kanon ut i rymden.
Det tror jag inte. Det måste ha varit din mor.
Jag är verkligen lycklig här, pappa.
Jag vet.
-Hämta min kikare i hallskåpet. -Bra idé.
Vi kommer att missa nationalsången!
Sluta, inte här...
Kom igen. Det är lika svart och starkt som Jack Johnson.
Tack.
-Hur kom du in? -Tur att du slocknade.
Nu har jag mindre att förklara.
Vann Mets?
Vad håller du på med? Fick du inte en ny chans?
De menade inte allvar.
När jag väl fick nåt att göra så var det att skriva 25 utkast åt Peggy.
-För vilket konto? -Burger Chef.
Peggy... Har du varit till restaurangen än?
Och få en milkshake av nån finnig grabb som borde skriva utkast?
Hur vill du ha det, då? Som jag, och hoppa från byrå till byrå?
-"Pling-plong, Don här." -Jag vill ha tillbaka jobbet.
Hur fan ska det gå till när du befinner dig på botten av flaskan?
-Du behöver aldrig mer dricka. -Jag vill inte höra.
Du är bakis. Det är då det är bäst att höra det.
Tänker du bara ta livet av dig och ge dem det de vill ha?
Eller ska du ta på dig uniformen, fixa bajonetten och paradera in?
Gör jobbet, Don.
-Du är uppe tidigt. -Var är min dotter?
-Hon är nog och hämtar vatten. -Det tror jag inte.
En underbar natt och en underbar morgon.
Såg du soluppgången?
-Vacker morgon, eller hur? -Dags att lämna Shangri-La.
-Ta och säg adjö till dina vänner. -Du klarade dig ju så bra, pappa.
Okej, vill du inte säga hej då? Kom igen.
-Låt henne vara! -Skjutsar du oss, grabben?
Ingen kommer att hjälpa dig. De vet att det är här jag vill vara.
Jag struntar i vad ni vill. Det är över. Kom nu.
-Jag trodde du var mer fördomsfri. -Men det är jag inte!
Jag förstår frestelsen. Alla i din ålder rymmer och knullar runt.
-Men du kan inte det. -Ellery har allt han behöver.
Han behöver sin mor! Du kan inte göra så här.
Adjö, pappa.
Släpp mig! Nu på en gång!
Hur kunde du lämna honom? Han är ditt barn.
Hur kände du dig när du gick till jobbet, pappa?
Ditt samvete måste ha plågat dig.
Ringa din sekreterare från ett hotell och be henne välja en present åt mig.
Du var säkert jättesjuk.
Det är inte så svårt, pappa. Han kommer att klara sig bra.
-Vill du inte ha ett wienerbröd? -Nix.
-Kaffe? -Ja tack.
God morgon.
Du får utkasten innan lunch.
Toppen.
Översättning: Anders Enerlöv www.btistudios.com